- Kde jsou dveře? - Co?
Dveře, kterýma jsme právě prošli!
To musí něco znamenat.
Podívejte.
Vstup musí být někde tady.
Nechápu to.
Tady je to.
Ano! Ano! Ano!
Co je to?
Co se děje?
Řekne mi někdo, co se děje?
Ari, co se děje?
Herodotus měl pravdu.
Co se děje?
Neříkej to znova, Řeku!
Vstup do své víry.
Mathayusi, můj synu, vždy následuj svou víru.
Víra, můj synu. To je tvůj průvodce.
Je úžasné, co víra dokáže.
Pěkný, Akkadiane!
Jak jsi to věděl?
Nevěděl.
Zdá se, že nic není takové, jak vypadá.
Co je to?
Ano.
Herodotus říká, že živá osoba může zůstat v Podsvětí
pouze jednu hodinu, než bude její životní síla odčerpána,
a pak
se promění v kámen.
No, tak vyrazme.
- Jsi v pořádku? - Mmm-hmm.
Jo.
Pěkné místo na navštívení, ale...
všichni tady zemřeme.
Úchvatné, mladíku.
Teď uvidíme, zda se vrátí živý.
Počkat.
Co se děje, Ari?
Špatné znamení.
Jdeme.
Začíná to být lepší a lepší.
Co to k čertu je?
Měli bychom vyrazit.
Co to proboha bylo?
Slyšel jsi to?
Nemůžeš se teď vrátit.
Mohu jít strážit obelisk.
Jednu věc.
Herodotus takto sám sebe zamaskoval, jako mrtvého člověka.
A protože je Podsvětí zakázané pro živé,
myslím, že uděláte to samé.
A pokud nás objeví?
Pak z nás budou mrtvoly.
Co děláme? Zaprášení Řekové.
Musí být hlupák.
Jak vypadám?
Myslím, že smrt se stává tebou.
Řekni mi, pokud uvidíš nějaké drahokamy.
Zlato. Nějaké stříbro.
Cokoliv.
Takže to je pomsta za tvého otce, co tě žene, co?
Dobře. Krev by se měla splatit krví.
Znal jsi ho dobře?
Bojovali jsme v mnoha bitvách, štít na štít.
Vypalovali a plenili města.
Zanechávali za sebou zrudlé ulice. Jo. To byl šermíř.
- Co to bylo? - Něco jsem slyšel.
Myslím, že jsem jen na někoho šlápl.
Asi sem museli přijít nějací hlupáci a došel jim čas.
Vyzbrojte se.
Se vší úctou, nemyslím si, že bychom to měli krást těm mrtvým.
Možná to nakonec nebyl tak špatný nápad, co?
Bezva.
Otče?
Nedívej se!
Pokračujte.
Žádný oční kontakt.
Nedívejte se jim do očí.
O co mu jde?
Vypadá nespokojený s tou zkratkou.
Postarám se o toho tlučhubu.
Ne, ty ne!
Šetři si svůj meč na krájení cibule.
Hej! Šetři si svůj jazyk na lízání mých bot, Polluxi.
Uklidněte se! Uklidněte se!
Nevidíte, jaký účinek na nás tohle místo má?
Později, Akkadiane.
Viděl už někdo aspoň jeden ubohý, mizerný rubín?
"Zlata, diamantů a rubínů, že ti křupou pod nohama. "
Jediná věc, která mi křupe pod nohama jsou mrtvoly.
Trpělivost, příteli.
Ari, jsi si jistý, že jdeme správně?
Jak blízko jsme u meče?
Těžko říct.
I tak to řekni.
No, bohužel, Herodotus nebyl moc přesný.
- Takže nevíš. - No, ne přesně, ale...
- Takže jsi nám lhal. - Ale ne, ne, ne, ne.
Zdání klame.
Například, v Řecku hrajeme tuhle hru.
Hraj si jí sám.
Ta hra se stále mění, stává se těžší, jak pokračuješ.
A čím déle přežiješ a vydržíš hrát,
tím blíže jsi k vítězství.
Jak se ta hra hraje?
- Nikdy jsem jí nehrál. - Dobře.
Je to trochu, jako Mahjong.
Mahjong.
Dvojsmyslně mluvící Řekové. Číňané se šikmýma očima.
Šílení Akkadiané. Mrtví lidé! Zatracená Illyrianská čest!
Konečně se mi to vyplatí.
Nemůžu uvěřit, že jsem našel v pekle svoje bohatství.
Věci se začínají v Podsvětí zlepšovat.
Perly.
Kde jsou všichni?
Počkat.
Musíme se vrátit.
Není čas.
- Tak jděte. - Počkám tady.
Dobře, jdeme.
Jak jsem říkal, hra se stává snadnější.
Jo, je mi to jasný.
Co to bylo?
Kdo jste?
A z jakých nevyzpytatelných důvodů znesvěcujete mou skrytou svatyni?
Její skrytou co?
Nechte to na mě.
Má paní, my jsme...
Vlastně jsi nejsem jistý, jak jsme se sem dostali a kde jsme.
Protože, víte, my...
jsme skromní obchodníci cestující do Číny.
Ano! Tento zvláštně vypadající mladík je
na výpravě hledajíc hedvábí a...
A museli jsme někde špatně odbočit.
Ticho!
Na kolena.
Moji přátelé si s vámi užijí zábavu.
Já raději stojím.
Ale i tak díky.
Jsem Astarte,
bohyně lásky a války.
Nebudeš jen klečet na kolenou,
budeš se přede mnou plazit, jako mizerný červ.
Není důvod se znepokojovat.
Můžeme to vyřešit, jako dospělí lidé.
Poslouchej.
A poslouchej dobře.
Vládnout této zemi je pro mě potěšení.
A mohu tě zničit pouhým mávnutím své ruky.
Nebo, pokud mi to udělá radost,
svedu tě
jedním pohledem
abys poslouchal každý můj zvrácený
rozmar.
Ne, prosím! Každá žena tohle dokáže stažením svých prsou a našpulením rtů.
Jsi muž, nebo žena?
Řekla bych, že ty nesvedeš ani žebráka
ani pokud si naskládáš zlaté mince mezi svá stehna.
Jdi tam nahoru a podívej se po meči. Já to prozkoumám tady dole.
Kdybys neměla moc bohyně k oklamání očí muže,
nepochybně by od tebe utekli s křikem.
Kdo chce pět tisíc let starý pytel kostí?
Ty drzé malé psisko.
Nepotřebuji moc bohyně, abych tě roztrhala na kusy.
Toho budeš litovat!
Uvidíme, kdo bude čeho litovat, ty stará kostnatá zlodějko.
Rozervu ti tvář.
Dobře, pak se na tebe nemusím dívat.
To je nejlepší, co umíš?
Kde jsi?
No tak, ty stará krávo!
To je on!
Damoklův meč.
Pokud chceš vidět zase Čínu, potřebujeme získat ten meč!
- Couro! - Děvko!
Takže si ráda hraješ.
Co děláš?
To není fér. Říkala jsi žádnou magii!
Lhala jsem.
Připrav se na dlouhý pád.
Počkej, má paní.
Není to její chyba, že jsme tady. Je to moje chyba.
Moje arogance, ne její.
Pokorně tě žádám za odpuštění, že jsme vnikli do tvého panství.
Tvá krása a šlechetnost jsou nepřekonatelné.
Pokračuj.
Pokud přijmeš mou omluvu a necháš nás odejít,
dávám ti čestné slovo Akkadiana, a my vždycky držíme své slovo,
že ti vystavím úžasný chrám
na tvou počest, jakmile se vrátím domů.
Mám už tisíce chrámů. Nudí mě.
Ale musím říci,
vlastníš vzácný stupeň fyzické přitažlivosti.
Neposlouchej jí!
Možná, kdybys stál po mém boku
jako můj choť,
pak bych se mohla nechat přesvědčit, abych nechala ostatní jít.
Kromě tý havěti.
Pusť mě dolů! Je tady moc horko!
Mathayusi! Mathayusi!
Mohl bys zůstat stále tak mladý, pokud se rozhodnu si tě ponechat.
Bez povinností, kromě
sloužení mým různým a hojným potřebám.
S tím nebude nikdy souhlasit!
Miluje mě!
Kromě toho, jaký muž by si chtěl s tebou ochotně lehnout?
Paní Astarte,
byl bych blázen odmítnout takovou nabídku.
Nicméně, přísahal jsem Shamashovi, že pomstím vraždu mého otce.
A raději budu znám, jako blázen, než jako lhář.
Nemáš odvahu se mi postavit!
Znala jsem tvého otce.
A vedle mě neznamená nic.
Můj otec byl hrdina.
Zraň každého hrdinu, Mathayusi,
a najdeš uvnitř číhat bestii.
Jeden polibek
a jsi můj.
Navždy.
Pro lásku Dia!
Zapomeň na to, nejsi můj typ.
Mathayusi!
Mathayusi! Opatrně, je ostrý.
Tady, můžeš si nechat tenhle.
Mathayusi, už nemáme moc času!
Utíkej, jak chceš, Mathayusi.
Brzy tě budu mít. Stejně, jako jsem si vzala tvého otce.
Honem, utíkejte stejnou cestou, jakou jsme přišli.
Nemáme moc času. Utíkejte!
Nezapomněl jsi na něco?
Kde je ten slíbený poklad?
Ale to není moje chyba, že Herodotus vzal pár...
Obětoval jsi mé muže, ty úlisnej červe.
Stáhnu tě zaživa.
Podívej!
Rychle! Utíkej! Nemáme moc času! Utíkej!
Honem! Honem!
Honem! Pojďte!
Honem!
Honem, no tak!
- Honem! - Dělejte!
Jo! Jo!
Můj Bože. Polluxi!
Zvládli jsme to.
Slez ze mě! Hnusíš se mi!
Paní Astarte,
poctila jste mě svou přítomností.
Není to pro tebe čest, že jsem tady, Sargone.
Tvůj mladý přítel mě zrovna poctil návštěvou.
Zjevně lační po pomstě
na tobě.
A vzal mi něco, co má velkou sentimentální hodnotu.
Meč
který může způsobit velkou spoušť, pokud nebude navrácen do Podsvětí
kam patří.
Chci ho zpátky.
A taky ho mít budeš, to tě ujišťuju.
Zvláště, pokud zvýšíš mou sílu.
Jsi nenasytný, Sargone.
To se mi na lidech líbí.
Dostaneš všechnu moc, kterou potřebuješ.
Ale nejprve,
mi musíš dát konečnou oběť.
Nikdy nebyli smrtelníci vděčnější, že opět uviděli slunce
než Akkadian a jeho společníci.
Dokonce i Fong, šťasten, že se vydá na dlouhou cestu domů do Číny,
zanechal svého nekonečného kritizování.
A Mathayus, s nepřemožitelným mečem ve své moci,
vzhlížel dychtivě k jeho znovusetkání se Sargonem.
Mathayusi?
To, co jsem tam řekla tý starý bojující bohyni...
Víš,
a tom, že mě miluješ.
No, jen jsem to řekla, abych se jí pokusila rozptýlit.
Zatemnit jí úsudek. Pozastavit čas.
To jsem si myslel.
Chytré.
Jo, to bylo chytré, nebo ne?
To bylo.
Myslíš, že to, co říkala bohyně, byla pravda?
Uvnitř každého hrdiny číhá potencionální monstrum.
Od této noci, ochrana bohyně zajistí
že Akkad bude navždy velký.
Dnešní oslava Astarte bude taková, jakou nikdy ještě nepoznala.
Mé království a moc nebude mít hranic.
Ať žije Sargon. Ať žije Sargon.
Fong říká, že byl rád v naší společnosti, ale teď se vydá zpátky do Číny,
aby se vrátil k obyčejnému životu, jako akrobat pro vládce.
To je opravdu škoda.
Hodil by se nám další dobrý člověk.
Psst. Pojďte sem! Pojďte sem!
Kam všichni jdou?
Král nám řekl, abychom šli do arény.
- Všichni. - Pohněte se, vy malé krysy!
Něco není správně.
Raději běžte do arény, zatímco já půjdu za Sargonem.
Půjdu s tebou.
Nikdy jsem nebyl velký fanda přikázaných představení
a předpokládám, že budeš potřebovat morální podporu.
Nenech se zabít. Dokonce ani dobrou smrtí.
Ani ty ne.
Jdeme.
Neměli bychom diskrétně přelézt zeď, nebo vykopat tunel?
Není čas.
Stát! Oznamte, co zde pohledáváte!
Jsem zde kvůli temné krvi Sargona.
Ustupte a nebudete prolévat svou.
Věřte mi, opravdu nechcete, abych to udělal.
Nemožné! Co je to za čarodějnictví?
Můj spor nemá nic s vámi, ale s tím démonem Sargonem.
Nechte je projít. Ustupte.
Bohové ať jsou s tebou.
Já jsem s ním.
Nikdy jsem takovou zbraň neviděl.
Teď si sedněte.
Bohyně Astarte.
Honem!
Pojď!
Kamkoliv. Prostě si sedněte.
Počkej tady.
To je osobní.
Kam jdete vy dva?
Tady nejsou místa k sezení. Kdo je ten šikmooký cizinec?
Tvoje matka slouží vodním buvolům.
Je tu pro pobavení davu.
Aby nezačali být neukáznění.
Král Sargon vás zdraví, občané Nippuru.
Váš skvělý dar zajistí slávu
a prosperitu Akkadu...
Skvělý dar?
...a požehnání bohyně Astarte.
Mám z toho divný pocit.
A radujte se ve svém novém duchu.
Teď.
Co se děje?
Pryč od zdí.
Honem! Otevřete bránu.
Odejděte!
Mathayusi.
Otče?
Jak je to možný?
Co je to za magii?
Ne, můj synu, není to magie, jak si myslíš.
To je úžasná moc a zázrak meče
který držíš a který nám umožnil se opět setkat.
Ale já tě viděl.
Viděl jsem tě v Podsvětí.
Místě, kam nepatříš.
Prokaž mi, že jsi to opravdu ty.
Vzpomínáš
když jsi byl mladý chlapec
a někdy, když jsi byl vyděšený
objal jsem tě a zašeptal ti něco do ucha
něco, co můžeme vědět jen ty a já?
Vzpomínáš?
Otče?
Byl jsi hrdina.
Proč jsi tam byl?
Nemůžeme utéci před svým osudem.
Zraň hrdinu
a pod ním číhá monstrum.
Cítíš se menší bez svého speciálního meče?
Nejsi ten, co má mluvit, ukrýváš se za svůj podvod.
Otec vždycky říkal, že jsi zbabělec.
Zastřelte ho!
Zapálí nás!
Hostina Velkého Vládce!
Co?
Zapálí olej... všichni uhoříme!
Dobře! Rozdělme se!
Dobře.
Nesmíme dopustit, aby šípy zasáhly olej.
Přišel jsi pomstít svého otce, velký hrdino?
Teď bojuji za víc, než jen za pomstu, Sargone.
Bojuji za to, v co věřil můj otec.
A bojuji za to, co jsi zničil.
Zapiš to, písaři.
Zní to, jako dobrý epitaf.
Ari, hoď mi meč.
Meč, Řeku.
Ari.
Nejprve drahokamy.
Opatrně. Je to ostrý.
To je pravda, ty blázne.
Naplánoval jsem každý detail tvé hrdinské výpravy do Podsvětí.
Tento meč mi poskytne nesmírnou moc.
Nikdy nemůžeš věřit Řekovi, co?
Nic osobního, Mathayusi.
Ale bohatství v drahokamech a dobrý příběh na vyprávění...
Jak by to mohl spisovatel odmítnout?
Zapiš dobře mé hrdinské činy, písaři. Nebo si přijdu pro tvou hlavu.
Král, který se stal bohem.
Co?
Mathayusi!
Nikdy nevěř Řekovi!
A jsem básník, ne písař, ty pitomče.
Teď, Mathayusi, jako Černý Škorpión jsi zavázán věrností svému králi.
Složil jsi posvátný slib.
A temnota roste.
Fongu! Zastav šíp!
Dostaňte je všechny od zdi!
Olej se spojil!
Vypusťte šípy!
Pal!
Fongu! Musíme zastavit oheň, aby se nedostal ke zdem.
Fongu, honem!
Zastav oheň!
Uhas plameny!
Použij písek!
Ty plameny se nesmí dostat ke zdem!
Honem, Fongu!
Nedovol plamenům,a by se dostaly ke zdem!
To není dobré.
Fongu, honem, ke zdi! Musíme to uhasit!
Nějaký hrdina by se hodil!
Co?
To je za mého otce.
Laylo, zachránila jsi nás!
Takže, Mathayusi, proč bych ti měla prokázat slitování?
Odvážil jsi se mě odmítnout.
A to ani nezmiňuji
že jsi mi ukradl meč.
Protože, má paní,
víš, že mě brzy dostaneš.
Ano.
Dostanu.
Oh, Shamash, vyslyš mé prosby.
Po tři dny a tři noci spal můj syn spánkem nemrtvých.
Přiveď nám ho zpátky
nebo si ho prosím vezmi, prosím tě.
Co je to za puch?
Myslel bych, že si zasloužím díky.
Jistě, že jsem nikdy neměl v úmyslu sloužit tomu darebákovi.
Má slova vyprávějí tvůj příběh dobře, můj příteli.
Časem se tvé hrdinské skutky stanou proslulými.
Pokud mě prostě
necháš jít.
Hej.
Vítej zpátky.
Občané Akkadu, představuji vám vašeho nového krále.
Syn Hammurabiho, Shalmaneser.
Lidé Akkadu, prošli jsme velmi těžkými časy.
Ale slunce opět vyšlo.
Kde je ten Řek?
Říkal něco o Olympii a Trojzubci Neptuna.
Ale chtěl, abys dostal tohle.
Říkal, že pochopíš.
Co?
Myslím, že to napsal docela dobře.
Naše země, země lidí, bude opět prosperovat!
Lidé Akkadu...
Měl bys tam být ty.
Ne díky. Myslím, že to není nic pro mě.
A my?
My budeme v pořádku.
Bylo by hezký, žít v nádherném paláci
se spoustou sluhů a pěknými plátny.
Myslel jsem, že jsi chtěla být válečníkem,
toulat se světem, jako muž.
No, rozhodla jsem se, že nemám ráda bitvy a zabíjení, jak jsem si předtím myslela.
Že každý člověk rozezná dobro od zla.
A ty?
Ale pravda byla taková
že Mathayus měl slabost pro bitvy a zabíjení.
A ačkoliv miloval Laylu, krev válečníka
a temný jed škorpióna stále koloval v jeho žilách.
Hnal ho do širokého světa na další dobrodružství
a do dalších bitev, dokud by se možná jednoho dne
nevrátil a nestal se Králem Škorpiónem.
To je ale jiný příběh.
Na verzi The.Scorpion.King.2.DVDRip.XviD-BeStDivX přeložil ++ Mrazík ++
www.titulky.com